RUM UTHYRES
Kom in.
Mr Spencer? Förlåt att jag stör, men två män kom och frågade efter er.
En yngre och en lite äldre.
- Jag sa att ni inte var hemma. - Sa de att de skulle komma tillbaka?
Nej, men jag tror att de kommer. Jag såg dem stå nere i gathörnet.
Ni ville inte bli störd och jag är säker på att de kommer igen.
Ni ser lite trött ut. Har ni huvudvärk?
Jag tror att ni behöver vila er ordentligt.
Låt inte alla pengar ligga framme så där. Det gör mig nervös.
Det finns oärliga människor, även om jag inte mött så många.
Era vänner sa åt mig att säga att de inte hade varit här.
De ville överraska er. Men jag trodde att ni ville veta det.
Jo då, visa in dem nästa gång.
De är faktiskt inte mina vänner. De har aldrig sett mig.
- Visst är det konstigt? - Ja.
Men nu är jag här, då måste jag ju möta dem.
Jag kanske går ut och möter dem.
Eller kanske ändå inte.
Sov lite nu. Jag drar ner rullgardinen.
Ni bluffar. Ni har inga bevis.
Är det telegrafen?
Jag vill skicka ett telegram till mrs Joseph Newton i Santa Rosa.
Jag saknar er alla. Jag kommer och hälsar på ett tag.
Jag kommer på torsdag. Jag lämnar närmare besked senare.
Puss och kram till lilla Charlie från hennes morbror Charlie.
Ja, underteckna med morbror Charlie.
Just det. Santa Rosa.
Santa Rosa i Kalifornien.
Ann! Svara i telefon, Ann.
Hos familjen Newton, Ann Newton. God dag, mrs Henderson. Det är Ann.
Mamma är inte hemma.
Ett telegram? Jag ser ingen penna, så hon får nog ringa sen.
Jag vill inte tänka på oviktiga saker. Jag har så mycket att tänka på.
Oräkneliga saker. Jag ber henne ringa. Tack och adjö.
- Hej, Ann. Var är din mamma? - Ute.
Mrs Henderson på telegrafen ringde. Vi hade fått ett telegram.
Jag hittade ingen penna.
Ett telegram? Din moster Sarah borde aldrig ha fått körkort.
- Var hade olyckan hänt? - Jag skrev inte ner nåt.
Kan man få en puss, då?
Jag är i stort sett ett barn, ändå läser jag inte sånt du läser.
- Du hade nog drömt mardrömmar. - Nej, pappa. Detektivhistorier...
- Var är Roger? Och Charlie? - Ute. Nej, hon är på sitt rum.
Läs inte för mycket. Du förstör ögonen.
- Vad läser du? - ''Ivanhoe''.
- Vem är det? - Det är jag.
- Mår du inte bra? - Jo då.
Jag har legat och tänkt i timmar och har bestämt mig för att ge upp.
En familj borde vara det bästa som finns-
men vår familj är förstörd.
Vi fortsätter bara utan att nåt händer. Vi kommer ingenvart.
Jag har grubbat på det i månader. Hur ser vår framtid ut?
Så farligt är det inte, Charlie. Banken gav mig påökt i januari.
Hur kan du tala om pengar när jag talar om själar?
Vi bara äter och sover. Vi har inga ordentliga samtal, vi bara pratar.
- Och arbetar. - Stackars mamma sliter som ett djur.
- Var är hon? - Ute.
När hon kommer hem blir det samma visa: mat, disk, sängen.
Hur står hon ut?
Hon är en underbar kvinna. Hon är inte bara mamma.
- Ska vi inte göra nåt för henne? - Vad tänkte du då göra för henne?
Inget särskilt, antar jag. Vi får hoppas på ett mirakel.
Du har helt rätt, Charlie. Jag kommer på nåt sätt...
Jag tror inte på goda avsikter längre. Nu väntar jag bara på ett mirakel.
Baktrappan är brant. - Vad är det, Charlie?
Jag har blivit en sur gammal ungmö. Hade du den gamla hatten på stan?
- Spelar det nån roll? - Mamma!
- Låt henne inte skrika åt dig... - Jag är ändå på väg ner.
Vad pratade ni om när jag kom? Var det nåt om ett mirakel?
- Charlie verkar lite nere. - Det ordnar sig. Vi går ner.
Jag hämtar en öl.
- Jag ska skicka ett telegram. - Till vem då?
Till en fantastisk människa som kommer och räddar oss alla.
Bara en människa kan rädda oss. Vad har morbror Charlie för adress?
Morbror Charlie? Du ber honom inte om pengar?
Nej då. Vilken är hans adress?
Vet ni hur många steg det är till affären och hem igen? 649.
Jag säger det inte.
- Nu minns jag! Philadelphia. - Han hinner inte komma hit så där.
Han kommer för min skull. Vi är de enda släktingar han har.
... det är 802.
- Gissa vad... - Nej. Vad har du i håret?
Jag säger det ändå, fast du gott kunde gissa.
Du ska ringa mrs Henderson. Vi hade fått ett telegram.
Sätt inte saker bakom örat.
Ann sa att vi har fått telegram. Det kan vara nån som blivit sjuk.
Hon läste inte upp det, för jag hittade ingen penna.
- I mitt hem ska det finnas pennor. - Sa hon vem som hade skickat det?
- Nej. - Det kunde hon väl ha sagt.
Jag ringer och frågar. Ni får vara tysta en stund.
Hallå? 181, tack. - Undrar vem det kan vara... - Ingenting. Bara 181.
- Om det är från min syster... - Hallå, mrs Henderson?
- Ni hade ett telegram till mig. - Du behöver inte skrika, mamma.
Har mamma aldrig sett en telefon?
Hon tror att hon måste skrika så att det hörs hela vägen.
Så roligt. På torsdag, sa ni?
- Vi får besök. - Av vem?
Vilken underbar överraskning. Det är min yngre bror, minstingen.
Givetvis är han bortskämd. Man skämmer alltid bort den yngste.
Det är helt underbart. Tack så mycket, mrs Henderson.
Där ser man...
Gissa vad. Charles kommer.
- Det är er morbror Charlie. - Sa du Charles?
Charlie skulle telegrafera till honom. Vad fick henne att göra det nu?
Jag har precis ringt din mamma om ett telegram.
Du kan ta med det. Det är från din bortskämde morbror.
Min morbror Charlie?!
Tror ni på telepati, mrs Henderson?
- Så klart, det är mitt yrke. - Inte telegrafi - mental telepati.
Anta att man tänker på en som man är på samma våglängd som.
Då vet vederbörande vad man tänker och svarar.
- Och allt sker i tanken. - Jag telegraferar bara på vanligt vis.
Han hörde mig.
Mr Otis? Vi är strax framme i Santa Rosa. Ni får göra er klar.
- Jag är klar. - Ska jag ta ert bagage?
- Hur mår ni nu? - Rätt bra. Lite svag, men rätt bra.
Säg att du är läkare. Fråga om du kan hjälpa den stackaren.
- Jag har semester. - Maken är läkare. Kan han göra nåt?
Han är svårt sjuk och vill inte träffa nån. Jag har inte sett honom.
Ni ser inte heller helt kry ut.
Vi är framme. Stäng dörren efter er, barn.
Hur är det med dig?
Jag kände inte igen dig. Jag trodde att du var sjuk.
Här är han! - Du är ju inte sjuk. Det var det konstigaste...
- Du är dig lik, Joe. - Hej, Charles.
- Du minns mig säkert inte, Ann. - Jo, men du ser annorlunda ut.
Emma lagar mat där hemma. Det var viktigare än att hämta dig.
Ta väskan, Roger. Jag tar den här.
- Den är inte för tung? - Nej, jag gör det så gärna.
Emma... stanna där!
Du liknar Emma Oakley på Burnham Street. Kvarterets vackraste flicka.
- Bara morbror Charlie steg av tåget. - Vi var de enda som mötte nån.
Tänk att du hann komma. Vad roligt att se dig, Charles.
Jag har inte tänkt på Burnham Street på år och dar.
Jag kommer ihåg gamla saker.
Visst är Charles sig lik, Emmy? - Hämta de andra väskorna nu.
Du får Charlies rum vid trappan.
Emmy ville ge dig Anns rum, men Charlie sa att detta var bättre.
- Lägg inte hatten på sängen. - Är du vidskeplig, Joe?
Det var inte världens största yacht, men i biblioteket fanns öppen spis.
Baren var i ljus mahogny och när man tryckte på en knapp...
Det är gammalt nu. Nu talar vi om er i stället.
- Vilken fin klänning du har, Charlie. - Det tycker jag också.
- Minns du inte, Charles? - Vad då?
- Du skickade den till mig. - Gjorde jag? Jag har glömt en sak.
Ann. - Roger.
- Joe... Du kanske redan har en. - Du hade inte behövt ge mig nåt.
Jag har aldrig haft ett armbandsur. Killarna på banken blir imponerade.
Jag har två till dig, Emmy. En gammal och en ny.
Men Charles... !
Vad fin...
- Jag har alltid önskat mig en sån. - Det är vad du är värd, mamma.
Titta, Emmy.
Har du haft dem hela tiden?
I alla dessa år har de legat i ett bankfack, var jag än var.
- Morfar och mormor? - 1888. Det är 53 år sen.
- Vad fina de är. Så vacker hon var. - Alla i hela världen var vackra då.
Det var en underbar värld. Inte som världen i dag.
Inte som världen nu. Det var härligt att vara ung då.
Vi är glada nu. För en gångs skull är vi alla glada samtidigt.
- Nu ska du få din present... - Jag vill inte ha nåt.
Innan du kom tyckte jag inte att jag hade nåt - nu vill jag inte ha mer.
- Hon är galen. - Hon menar det inte.
Hon gör sig till som flickor i böcker.
De som inget vill ha får mest till slut. Det hoppas hon på.
Hon är klokast i hela klassen.
Hon avgjorde debattävlingen mot East Richmond. Hon är intelligent.
- Jag menade det. Ge mig ingenting. - Ingenting?
Jag kan inte förklara det... Du kom hit och mamma är så glad.
Jag är glad att hon döpte mig efter dig, för vi liknar varann.
Det vet jag att vi gör. Det förstör allt om du ger mig nåt.
Du är en lustig flicka, Charlie. Hur kan det förstöra nåt?
Vi är inte bara morbror och systerdotter.
Jag känner dig. Du säger inte mycket till andra, det gör inte jag heller.
Jag har en känsla av att det i ditt inre finns nåt som ingen känner till.
Nåt som ingen känner till... ?
Nåt hemligt och underbart. Jag ska ta reda på vad.
- Det är inte bra att veta för mycket. - Vi är nästan som tvillingar.
- Vi måste veta. - Ge mig din hand, Charlie.
- Tack! - Du tittade inte ens på den.
Jag behöver inte titta på den. Det spelar ingen roll vad du ger mig.
Jag ska visa dig.
Det är en fin smaragd. En riktigt fin.
Fina smaragder är det vackraste som finns i hela världen.
- Du har låtit gravera in nåt i den. - Nej, men det kan jag göra.
Det står ''T. S. från B. M. ''
Det måste vara nåns initialer.
- Guldsmeden har lurat mig. - Det gör ingenting.
- Jag tar bort det. - Nej, jag tycker om den så här.
Nån annan blev lycklig för den. Den är perfekt som den är.
Tar du kaffet?
- Sjung vid bordet, få en galen man. - Vidskeplighet stämmer aldrig.
Jag tänker föra över pengar hit och sätta in dem på din bank, Joe.
Ni tar väl emot pengar?
Vi håvar in stålar. Jag kan inte lova att du får tillbaka dem.
Jag öppnar ett konto i morgon. 30 000-40 000 dollar till en början.
- Det är mycket pengar. - Snart tar staten dem...
- Säg inte så om staten. - Karlar gör saker på märkliga sätt.
Jag får inte melodin ur skallen. Om nån vet kanske jag glömmer den.
- Det är en vals. - Jag vet, men vilken?
Ibland får jag en melodi på hjärnan och snart hör jag nån nynna på den.
Sånger går från huvud till huvud. Vet du vad det är, morbror Charlie?
Nej... jag vet inte.
Nu minns jag. Jag har det på tungan...
Det är en vals som är skriven av Victor Herbert.
- ''An Der Schönen Blauen Donau''. - Ja, naturligtvis.
Nej, det är Glada...
Hemskt ledsen.
När vi diskar kan du gå in i vardags- rummet och läsa tidningen i soffan.
Där är Herbert, Joe.
Herbert är Joes vän. De är litteraturkritiker.
- Har du ätit kvällsmat? - Ja, för en timme sen.
- Ny klocka? - Ja, en present.
Du ska få hälsa på min svåger. - Charles, det här är Herb Hawkins.
- Hur är det med din mamma? - Så där.
Ursäkta, Herb. Tack. Jag beklagar att din mamma inte kryat på sig.
Varsågod. Lev ett lyxliv nu.
Jag måste se vad Charlie gör.
Frugans bror från New York.
- Det är bra för barnen. Du vet, va? - Är han affärsman?
Han tar sig själv på stort allvar. Hur är det annars?
Har du läst den här? Den lille fransosen slår dem alla.
Säg vad du vill om Sherlock Holmes. Den lille fransosen slår dem alla.
Jag har läst den. Luftbubblor dödar inte nödvändigtvis en människa.
- Bästa sättet att mörda... - Slag i skallen med trubbigt vapen.
Om jag ville mörda dig i morgon hade jag då krånglat med sprutor-
- eller inee? Det är ett indianskt pilgift.
Jag hade kollat om du var ensam-
- och gått in och slagit dig i huvudet med ett blyrör eller en käpp...
Vad är det för roligt med det? Var är planen, var är ledtrådarna?
Jag vill ju mörda dig. Vad ska jag då med ledtrådar till?
Utan ledtrådar har du ingen bok.
Jag talar inte om att skriva böcker. Jag talar om att mörda dig.
Om jag skulle mörda dig hade jag inte slagit dig i huvudet.
Jag gillar inte att lämna fingeravtryck.
Jag kan så klart trycka dina händer mot röret så det liknar självmord.
Men det verkar inte troligt att du slår ihjäl dig med ett rör.
Jag hade mördat dig så det inte ser ut som mord.
Ann?
Kom hit.
Har du nånsin sett ett hus som är gjort av tidningspapper?
Man tar en sida.
Man river ner så här.
Sen river man där. Sen viker man över den här.
Och lite åt den sidan...
Sen har vi dörren. Riv av... så där.
Jag är inget småbarn och det där är pappas tidning.
Kom och titta, Roger. En fin liten röd lada.
Det är pappas tidning!
Ingen fara. Vi viker ut den igen och ingen märker nåt.
- Vad gör ni två med pappas tidning? - Jag visade dem en liten lek.
- Jag tänkte mig inte för. - Ingen fara. Sidan 1... och 5...
- Vad har ni gjort med sidan 3 och 4? - Bara morbror Charlie rörde den.
Viker jag ihop den snyggt märker han det kanske inte.
Kom in.
- Jag tog med vatten till dig. - Vad snällt av dig. Dröm sött.
Jag vet en hemlighet om dig som du inte tror att jag vet.
Jag sa ju att du inte kan dölja nåt för mig.
Det stod nåt om dig i tidningen.
- Stod det om mig i tidningen? - Därför lekte du den där leken.
Du ville inte att vi skulle veta det, men nu kan du lika gärna berätta.
Du har rätt. Men det stod inget om mig-
utan om en jag kände förut.
Där!
Det angår inte dig!
Morbror Charlie, det gör ont! Min hand...
Det var inte meningen, Charlie. Jag skojade bara.
Det var inget, bara elakt skvaller om nån som jag kände en gång.
Inget för dig att läsa.
Glöm det.
- God natt, lilla Charlie. - God natt, morbror. Dröm sött.
- Hur länge stannar morbror Charlie? - För alltid, hoppas jag.
Har han inget eget hem? Jag vill kanske vara ifred snart.
Sov nu. Har du bett aftonbön?
- Det glömde jag. - Gör det, då.
- Innan jag lägger mig och sover... - Välsigna nu inte för många.
Välsigna mamma, pappa, Veronica Lake, presidenten...
- Du hinner inte med alla i kväll. - Och morbror Charlie. Amen.
- Vill du ha frukost? - Kaffe!
Jag har aldrig kunnat äta i sängen.
Jag var tvungen när jag fick barnen, men jag har aldrig gillat det.
Utan kaffe kan jag inte prata.
Jag skämmer bort dig i dag. Ingen annan i stan äter frukost halv elva.
När du sov ringde tidningen och bad om en intervju med dig.
Min damklubb vill att du håller ett föredrag där.
- Jag hjälper dig packa upp. - Var är Charlie?
Hon far runt i huset som besatt. Tror att allt måste lagas.
Du är inte stans enda berömdhet.
- Hela familjen hamnar i rampljuset. - Vad har du planerat?
En ung man vid namn Graham ringde.
- Han ville intervjua alla i huset. - Intervjua alla?
Han är utsänd i landet av nåt institut eller nån kommitté.
Han ska välja ut typiska amerikanska familjer och ställa frågor till dem.
Det kallas allmän medborgarenkät.
- Varför valde han ut er familj? - Jag sa att vi inte är så typiska.
- Jag svarar inte på hans frågor. - Du kan berätta mer än vi kan.
Han ska fotografera oss också.
Gud, vad fin!
Det var faktiskt två unga män. En av dem fotograferar.
Mr Graham var trevligast. Vi ska inte klä upp oss, bara vara som vi brukar.
Kvinnor går på vad som helst.
Varför låter du två främlingar snoka i sånt som bara rör familjen?
- Du borde veta bättre. - God morgon, morbror Charlie.
Din mamma sa att familjen har valts ut till nationens idioter.
Det lät inte alls som snokande. Det är vår medborgerliga plikt.
Det är nåt som staten vill göra. Det är för allmänhetens bästa.
Han blev mycket intresserad av dig.
Jag vill inte vara med och du borde slå igen dörren i ansiktet på honom.
Det kan jag inte göra, men du behöver inte tala med honom.
Det vore roligt. Du blir fotograferad och vi får fotot gratis.
Jag har aldrig blivit fotograferad.
Jo då, jag har gett Charlie ett fotografi av dig.
- Det finns inga, säger jag ju. - Det här har du glömt. - Hämta det.
- Kommer du verkligen inte ihåg det? - Jag har aldrig blivit fotograferad.
46 Burnham Street...
Det togs julen då du fick din cykel. Precis före din olycka.
- Vad söt du var, morbror Charlie. - Och så tystlåten. Han läste alltid.
Pappa skulle inte ha gett dig cykeln.
Han körde rakt ut på gatan och trillade framför en spårvagn.
Vi trodde att han skulle dö. Det gjorde han nästan.
Han fick en skallfraktur och låg länge.
Sen kunde inget stoppa honom.
Det var som om han var tvungen att busa för att lätta på trycket.
Sen läste han inte mycket.
Fotografiet togs på olycksdagen. När fotografierna kom grät mamma.
Hon undrade om han skulle bli sig själv.
Vad tjänar det till att se bakåt eller framåt? Man måste leva i nuet.
Det är min filosofi.
Ät då upp och kila iväg till banken. Joe väntar på dig.
Och kom ihåg att vara här när intervjuarna kommer vid fyra.
God morgon, Charlie.
Såg du hur de såg på dig? Jag älskar att följa med dig.
Pappa sitter där borta.
Sluta förskingra pengar och prata med mig en stund.
Vi skojar inte om sånt.
Vad betyder ett litet underskott? Det kan alla kamrerer dölja.
- Alla hör dig, morbror Charlie. - Vi vet alla vad banker går för.
Utåt verkar allt lugnt, men vad händer på dem när dörren är låst?
- Jag vill tala med bankdirektören. - Vill du öppna ett konto?
Jag ska se om mr Greene har tid.
Charles, han gillar inte skämt om banker.
40 000 är inget skämt för honom. För mig är hela världen ett skämt.
Jag är strax tillbaka.
- Reta inte pappa på det viset. - Jag ville muntra upp stämningen.
De väntar på oss.
- God dag, mr Greene. - Det här är min svåger mr Oakley.
- God dag, mr Oakley. - Jag funderar på att slå mig ner här.
- Vad har ni sysslat med? - Lite av varje.
Men när jag tjänat pengar är jag inte intresserad av dem.
Det finns gott om pengar som väntar på en ägare.
Jag har lite kontanter som jag vill sätta in på banken. Jag valde Joes.
- Jag bär alltid kontanter på mig. - En farlig vana.
Jag har aldrig blivit av med en cent. Gud skyddar idioter och busar.
30... 35... 40. Ska vi börja med 40 000?
Om ni fyller i insättningsblanketten.
Jag är glad att ni förstår er på detaljer. Det är viktigt för mig.
Alla små detaljer...
- Om du är upptagen går vi igen. - Kom in bara.
Det här är min morbror mr Oakley. - Mrs Greene och mrs Potter.
- Mrs Green. - Miss Potter. -Mrs Potter.
Jag tyckte att ni såg ut som...
- Vad ville du? - Jag har bara fem dollar.
När man är änka behöver man inte be sin man om pengar.
Tack. - Adjö, mr Oakley.
Varsågod. - Nu äter vi lunch.
Kom hit om ni behöver goda råd. - Följ mr Oakley ut, Joe.
Håll ögonen öppna. Om några år kan du ha hans jobb.
Där är han.
Intervjuarna kommer tidigt.
- Jag vill inte träffa dem. - Det behöver du inte.
Tänk att de övertalade din mamma. Hon borde veta bättre.
Det är väl ni som ska intervjua oss.
Jag heter Graham. Det här är Fred Saunders.
Stig in, så ropar jag på mamma.
Mamma! De är här. - Varsågoda och sätt er.
Vi är inte klara än. Min man är på banken och huset...
Saunders tar några bilder av huset medan jag ställer några frågor.
Huset skulle se fint ut med blommor och nya gardiner i köket.
Ni får inte fotografera allt.
- Äger ni huset? - Det äger oss.
Det är alltid nåt som går sönder och det måste målas om...
Fotografera inte den fåtöljen. Den måste kläs om.
- Är ni sex i familjen? - Fem. Min morbror är bara på besök.
- Han är på besök från östkusten. - Och han vill inte svara på frågor.
- Det är en enkät... - Jag lovade honom att slippa.
Vi vill höra allas åsikt.
Min morbrors åsikt hjälper er inte.
Vill nån vara ifred måste man respektera det.
- Men hela syftet är... - Då får ni välja en annan familj.
Vi gör som ni säger. Men er familj verkade vara den rätta.
Det är en fin familj. - Ska vi inte låta dem fortsätta nu?
- Jo... - Ta en bild till, Saunders.
Vilka klubbar och organisationer är ni och er make medlemmar i?
- Ska jag ta en bild av köket? - Köket är inte perfekt, men kom då.
- Börja med att knäcka ett ägg. - Först ska smör och socker blandas.
Enkät eller ej, så börjar jag inte med äggen.
- Min bror älskar sirapskaka. - Vad jobbar er bror med?
Allt möjligt... Han är affärsman som karlar ju är.
Min man jobbar på bank, men Charles är affärsman.
Vill ni ha med ägget får ni vänta tills jag blandat smör och socker.
Jag väntar.
Vi kanske kan gå upp så länge. Er mor kan ropa när hon är klar.
Äggen måste göras på rätt sätt.
- De kan inte vispas och sen lämnas. - Så fort äggen knäckts kommer jag.
Vad vill ni se här uppe?
- Vems rum är det här? - Mitt. Men morbror sover här nu.
Jag vill se om det är ett typiskt flickrum.
Just typiskt att ni frågar det. Min morbror vilar sig just nu.
- Finns det en baktrappa? - Ja, i andra änden.
Jag slår vad om 50 cent att din morbror inte är där.
Ni vill bara fotografera mitt rum. - Inte sant, mr Saunders?
- Jag vet att min morbror är där. - Låt mig få knacka och se efter.
Jag knackar. - Morbror Charlie?
Får vi komma in?
- Du ser. - Ni hade rätt.
Får jag ta en bild nu när din morbror inte är här?
Jo, men vem är intresserad av mitt rum?
Jag önskar att det gick i vitt och gult.
Låt honom arbeta ifred. Jag vill tala med dig också.
Det kändes konstigt när ni valde oss som medelfamilj.
Jag tycker inte om att vara en medeltjej i en medelfamilj.
Medelfamiljer är bäst. Jag kommer själv från en.
- Jag tycker inte du verkar medel. - Det gjorde jag för några dar sen.
Jag var jättenere. Sen kom morbror Charlie och allt förändrades.
- Din mamma sa att han kom i går. - Jag vet när han kom.
När jag tänker på hur jag känner mig tänker jag alltid på honom.
Försöker ni säga att han inte är så fantastisk?
- Nej, jag... - Jag är klar med äggen!
Bara inte Saunders rör nåt. Morbror är ordentlig av sig.
Det är Saunders också.
- Är det här din morbror? - Ja.
Nu tar jag ett av hallen.
- De har fotograferat mitt rum. - Min syster var klar med äggen.
Jag vill inte bli fotograferad, så jag måste be att få filmen.
- Ge mig den. - Ge honom den, Fred.
Vad synd. Det fanns bilder av mrs Newton på filmen.
- Ursäkta... - Nu kan äggen inte vänta längre!
Det var min sista filmrulle.
Mr Saunders råkade fotografera morbror och fick ge honom filmen.
Han skojade inte om att inte vilja bli fotograferad.
- Jag fotograferar er kaka i morgon. - Jag gör ingen kaka i morgon.
Jag hjälper gärna till, men jag kan inte göra kaka var dag.
Får jag låna er dotter i kväll? Jag vill se mig om i stan.
- Ann? - Charlie.
Ann vore bättre. Hon vet allt om alla.
- Charlie. - Om Charlie inte har nåt emot det.
- Det har jag inte. - Bra.
Adjö då, mrs Newton. - Vid halv sju?
- Adjö, mr Saunders. - Adjö.
Han verkar vara en trevlig ung man.
- Ska inte du på bio med Catherine? - Jag säger att jag inte mår bra.
- Hej, Charlie. - Hej, Catherine och Shirley.
Det här är Jack Graham. Han är på besök i stan.
- Hur är det med halsen, Charlie? - Mycket bättre.
- Bill Forrest frågade om dig. - Bill Forrest?
Hej då.
Jag vet vad du är. Du är polis. Nåt har hänt.
- Hör på mig... - Nej, ni jobbar inte med en enkät.
Ni ljög för oss och för mamma. Ni ville bara komma in i vårt hus.
Vad vill ni oss? Varför ljuger ni för oss?
- Du måste lita på mig. - När du bara ljuger?
Du ville nog inte bjuda ut mig.
- Du ville fråga ut mig. - Har jag frågat ut dig?
Ja, jag är kriminalare.
- Kan du inte lyssna på mig? - Varför, när du har ljugit?
Jag kom för att hitta en man och räknade inte med dig och din familj.
- Vilken man? - Vi jagar en man i hela landet.
Vi vet inte hur han ser ut.
Hur mycket vet du om din morbror?
Han är mammas bror. Hur så?
- Din morbror kan vara den mannen. - Jag tror dig inte. Låt mig vara.
Vi letar efter en man. Det kan vara din morbror. Det tror vi att det är.
På östkusten jagar de en annan. Det är kanske han.
Min morbror har inte gjort nåt. Det hade tagit livet av mamma.
Han är hennes lillebror, som Roger är min lillebror.
Varför griper de inte den andre? Försvinn och lämna oss ifred!
Under middagen talade vi om våra föräldrar och vårt förflutna.
Vi var två helt vanliga människor som tyckte om varandra.
- Det spelar ingen roll nu. - Det är det enda som spelar nån roll.
Nu struntar jag inte längre i när jag får tag på din morbror.
Är det han, så tar jag honom.
Och du säger ingenting för du är en trevlig flicka.
Du hjälper mig om vi jagar din morbror.
- Jag hjälper dig inte. - Jo då.
Om han är den skyldige för vi honom ut ur stan i tysthet.
- Vi griper honom inte här. - Där mamma är?
- Snälla Charlie. - Jag säger ingenting.
Kör mig hem.
Hej då, Charlie.
Det blir roligt när ni får veta att ni har fel. Hej då.
- Är du redan hemma? - Ja, jag tog lite frisk luft.
Morbror Charlie frågade efter dig.
Jag går in bakvägen. Jag är trött och orkar inte prata.
Var rädd om dig. - God natt, Herb.
God natt, Charlie. - Vad var det du frågade?
Tyckte du att mitt kaffe smakade konstigt?
- Nej, det smakade bra. - Det var nåt fel på det.
- Hade du lagt nåt i det? - Bikarbonat.
Lika mycket som om det var gift.
Det kände jag inte. Men kanske för att det var bikarbonat.
Du märker mer av bikarbonat än av gift.
Du kunde ha varit död nu.
Sover inte du, Ann?
Vad gör du?
Jag letar efter ett recept, men det är nog sönderrivet.
De har tidningar på biblioteket. Mrs Cochran tar fram dem åt dig.
Hon märker inte om du klipper ut ett recept.
Så viktigt är det inte... Hur dags stänger biblioteket?
Om du läste mer hade du vetat att det stänger nio.
Jag kanske går dit i morgon.
Du borde sova nu, Ann.
Gå tillbaka!
- Varför tror du att jag står här? - Förlåt, mr Norton.
Kila iväg nu.
Snälla, öppna!
Du vet att biblioteket stänger nio. Jag kan inte göra nåt undantag.
Jag måste se en sak i en tidning.
Inte likt dig att vara så obetänksam.
Du har haft hela dan på dig. Du får bara tre minuter.
Det kan inte vara nåt hemskt.
Jag måste bevisa att det inte är nåt.
VAR FINNS GLADA ÄNKAN-MÖRDAREN?
Jakt i hela USA på en man som har strypt tre rika kvinnor.
Glada Änkan-mördaren har gäckat polisen-
- och tagit sig ur polisens nät runt de nordöstra delstaterna-
- men polisen räknar med ett gripande inom kort.
Kriminalpolisen jagar nu två män, varav en tros vara mördaren.
Samtliga offer har varit förmögna änkor-
- så polisen kallar honom för Glada Änkan-mördaren.
Den sista var mrs Bruce Matthewson...
- Var är Charlie? - Hon sover fortfarande.
- Sover Charlie fortfarande? - Nej.
Hon behövde nog sova. Hon verkar inte vara sig själv.
Hon kommer ner och äter.
Jag kan göra klar maten och duka. Då kan du tala med morbror Charlie.
- Hur mår du? - Bra. Men jag måste ha varit trött.
Morbror Charlie frågade efter dig.
Och den unge mannen har varit här två gånger. Jag sa att du sov.
Nu är jag utvilad. Är såsen klar?
Nu nynnar du på valsen...
Nynna inte på den. Jag har precis fått den ur skallen.
Nynna inte på den!
Och res dig inte upp hela tiden. Sitt kvar som en riktig dam.
Om du säger det... Men låt mig få bära in soppan.
Roger! Tvätta händerna. - Joe och Charles, det är mat.
- Mamma... - Sätt inte saker bakom öronen.
Och viska inte. Det hörs på långt håll.
- Får jag sitta bredvid dig? - Vill du inte sitta hos morbror?
- Varför vill du byta plats? - Låt henne byta med Roger.
- Jag har frågat Roger. - Nej. Morbror Charlie kan tro...
- Låt henne byta om hon vill. - Ann har så många dumma idéer.
Gå nu in i matsalen.
Sviker min lilla flicka mig?
Roger ville sitta bredvid dig. Jag låter barnen turas om.
Jag har aldrig... Det var inget.
Kom och hjälp mig, Ann.
- Joe! - Jag tog med den av misstag.
Det står inget särskilt i den. Vill du se rubrikerna, Charles?
- Sörpla inte i dig soppan, Roger. - Han kan suga i sig som en häst.
Får jag doppa brödet?
- Var är Charlie? - Hon serverar i dag.
Du har rätt. Det står inget särskilt i kväll.
Där är min flicka.
Om du säger exakt när du somnade och exakt när du vaknade-
- och om du vaknade däremellan och hur länge du var vaken då-
kan jag räkna ut...
Du kan inte sova i natt när du har sovit hela dan.
Jag drömde mardrömmar. Om dig, morbror Charlie.
Om mig?
Du satt på ett tåg och det verkade som om du flydde från nåt.
- Jag såg dig på tåget och blev glad. - Varför blev du glad för det?
Jag hoppas att han alltid stannar.
Förr eller senare måste han hem. Vi måste inse fakta.
- Jag gillar när man inser fakta. - Jo, men inte sådana fakta.
Vill du läsa serierna?
Jag är för gammal. Jag läser två böcker i veckan.
Och vi får inte läsa vid bordet.
- Tillrättavisa inte vuxna. - Hon har rätt, men det var Joes fel.
Roger, gå till kylen och hämta den stora, röda flaskan.
Du kan kasta tidningen. Vi behöver inte leka med den i kväll.
Hjälp Charlie med grönsakerna.
- Jag såg flaskan där ute. - Enligt Paulus är vin bra för magen.
Vad festligt. Vi fick champagne på Jones äldsta dotters bröllop.
- Det är mousserande bourgogne. - En smutt och jag sluddrar direkt.
- Jag måste tacka nej. - Det är importerat.
- Som Frankie och hans tweed? - Och hans käpp med blytyngd?
Allt med honom var roligt.
Gå till skåpet, Roger, och hämta fyra små glas med fot.
Mrs Green på min klubb vill veta vad du tänker berätta om.
Brukar man inte hålla föredrag om resor eller aktualiteter?
- Vi hör alltid om aktualiteter. - Vad är det för slags publik?
Damer som jag, som har fullt upp med hushållet.
Här håller de sig igång. Stan är full av kvinnor vars män är döda-
- som slet hela livet för att tjäna en förmögenhet.
Sen dör de och efterlämnar sina pengar till sina dumma fruar.
Vad gör de odugliga fruarna?
Man ser dem på de bästa hotellen i tusental.
De dricker och äter upp pengarna och förlorar dem på bridge.
De stinker pengar.
De är stolta över sina smycken, inte över nåt annat.
Rysliga, bedagade, feta, giriga kvinnor.
- Men de är människor! - Är de det?
Är de människor eller är de feta djur?
Och vad händer med djur när de blir för feta och för gamla?
- Nu håller jag mitt föredrag här. - Säg inte så på min klubb.
Du blir lynchad.
Den trevliga mrs Potter kommer. Hon har frågat om dig.
Hon kommer hit på festen som jag ger för dig efter föredraget.
Det är Herbert, Joe. - Han kommer alltid när vi äter.
God kväll, mrs Newton. - God kväll, mr Oakley.
- Hur är det med din mamma? - Någorlunda.
- Har du ätit? - Ja, för en timme sen.
Ni har blivit förnäma och äter sent var kväll.
Joe?
- Jag har plockat lite svamp. - Tro det.
Säger svamp dig nåt, Joe?
Jag äter dem på biffen när köttet inte är så bra.
- Skulle du äta min svamp? - Ja då. Hur så?
Då har jag det. Det värsta jag kan bli åtalad för är dråp.
Det blir vållande till annans död.
En korg ätliga svampar och två, tre giftiga.
Nej.
Nån oskyldig kan äta de giftiga. Jag fick en bättre idé i badrummet.
Ett badkar. Jag drar ner dig i benen och håller dig under vattnet.
Vad är det med er två? Ni talar alltid om att mörda folk!
Det gör vi inte. Vi talar om att mörda varandra.
- Det är så pappa kopplar av. - Kan han inte komma på nåt bättre?
Kan vi inte få lite lugn och ro utan ert tjat om gift och mord?!
Vad tog det åt henne? - Gå ut och hämta henne, Roger.
Jag gör det. Sitt kvar och ät. Jag springer ikapp henne.
- Förlåt, mr Norton. - Du springer alltid här på kvällarna.
- Vart skulle du i går? - Bara ett ärende.
- Är det här din berömda morbror? - Ja. - Det här är mr Norton.
- Hur var namnet? - Charles Oakley.
Passa er systerdotter. Annars får hon fortkörningsböter.
Vi får inte bryta mot lagen. - Jag tar hand om henne, mr Norton.
Vad är det, Charlie?
- Vi måste prata. - Du gör illa armen igen.
- Följ med in. - Jag har aldrig varit på en bar.
- Vad ska vi göra här? - Vad spelar det för roll?
Det här är Louise Finch. - Min morbror.
Jag gick i Charlies klass. Vilken överraskning att se dig här.
Jag har varit här i två veckor. Jag har jobbat överallt i stan.
Vad ska ni ha?
Ginger ale till henne. Jag tar en stor konjak.
Nå, Charlie?
Du tror att du vet nåt. Den unge mannen sa nåt.
Vad skulle han veta om dig?
Nåt har kommit mellan oss. Det får det inte göra.
Vi är ju gamla vänner.
Vi är mer än det. Vi är som tvillingar. Det sa du.
Rör mig inte, morbror Charlie.
- Vad sa han? - Han har inget med det att göra.
Hoppas han aldrig får veta nåt om dig.
Charlie... Du är en rätt förstående tjej.
Om du har hört saker om mig-
- är du väl erfaren nog att bortse från dem?
Du är familjens överhuvud. Jag är inte så gammal.
Jag har farit jorden runt sen jag var 16.
Jag har gjort rätt dumma saker och gjort dumma misstag.
Inget allvarligt, bara dumheter.
Snälla Charlie. Börja inte inbilla dig saker?
Hur kunde du göra såna saker? Du är min morbror, mammas bror.
Vi trodde att du var världens underbaraste och bäste man.
Vad vet du, Charlie?
Förlåt att det dröjde. Vi har mycket att göra.
Vems är det? Vad vacker den är.
Jag hade gett livet för en sån ring. För en sån ring hade jag gett livet.
Jag älskar smycken, äkta smycken.
Jag behövde inte ens fråga om den var äkta. Det ser jag.
Ge mig en konjak till.
Sätt dig. Sätt dig!
Du tror att du vet nåt, va? Du tror att du är den klipska lilla tjejen.
Det finns så mycket du inte vet. Vad vet du egentligen?
Du är en vanlig flicka i en vanlig småstad.
När du vaknar har du inga bekymmer.
Du lever ditt vanliga liv-
- och på natten drömmer du fridfulla, dumma, små drömmar.
Och jag gav dig mardrömmar.
Eller var det bara en dum liten lögn?
Du lever i en dröm. Du är en blind sömngångare. Vad vet du om världen?
Vet du att världen är en svinstia?
River man fasaden från husen hittar man svin i dem.
Världen är ett helvete. Strunta i vad som händer i den. Vakna och lär nåt.
Ska du gå, Charlie?
Hjälper du mig, Charlie? Blod är tjockare än vatten.
För en vecka sen var jag helt färdig.
Jag är så trött, Charlie. Jag orkar inte fly längre.
Du anar inte hur det är att vara så trött. Jag tänkte...
Sen fick jag idén att åka hit.
Det är min sista chans. Ge mig den.
Graham vet det inte.
Det finns en man på östkusten som de misstänker. Tar de honom...
- Ge mig min sista chans, Charlie. - Ta din chans och stick.
Jag ska, men ge mig några dar. Det skulle ta livet av din mor.
Ja, det skulle ta livet av mamma.
Ta några dar, men res härifrån sen.
Om de tar mig hamnar jag i elektriska stolen.
Du måste hjälpa mig, Charlie.
Du sa själv att vi inte bara är morbror och systerdotter.
Gå in, så kommer jag strax.
Öst, väst - hemma bäst.
- Var är Charlie? - Där ute.
Hon var lite orolig, så vi gick en sväng. Hon är lugn nu.
- Jag sparade dessert åt dig. - Tack, men vi åt glass på stan.
Nu går du och lägger dig!
- Kom, Roger! - Sluta!
Där har vi min flicka. - Ann?
Försöker ni gömma er?
Ni sa ''pst'' och det säger folk som gömmer sig.
Be din syster diskret att komma hit. Vi väntar här.
Har din far och min far legat i fejd?
Annars finns det inget skäl för mig att fråga diskret.
- Mamma vill att man ska gifta sig... - Fråga henne bara, Ann.
Jag sköter snacket.
- God dag. - God dag, Catherine.
- Det här är mr Saunders. - God dag.
- Ann sa att du ville tala med mig. - Saunders vill tala med dig.
Kom, Ann. Berätta för Catherine om Dracula.
- Vad vill ni? - Låt dem gå i förväg.
Jag vill tala med dig om fotot vi tog på din morbror.
- Han har säkert bränt det. - Vi gav honom fel film.
Vi skickade fotot till östkusten för att vittnen ska identifiera honom.
När de sett fotot vet vi om Oakley är rätt man. Vi väntar på telegrammet.
- Då blir morbror Charlie... - Ja. Så är det, förstår du.
Om du får din morbror att åka från stan nu vore det bättre...
- Jag måste. Hur mycket tid får jag? - Två timmar.
- Jag tvingar honom att åka. - Du tror att det är han. Varför?
Jag är bara rädd. Det är ni som verkar säkra.
Det får inte hända nåt här.
- Vet du vad han har gjort? - Jag vill inte veta.
Vi gör dig en tjänst. Om du vet mer om din morbror, berätta det.
- Vi måste veta när han åker... - Jag lovar att säga det.
Gå på en skarv och bryt mammas rygg.
- Jag önskar att vi kunde lita på dig. - Jag hjälper honom inte, jag lovar.
Jag vill inte spionera på honom. Jag får honom att åka från stan.
- Han är farlig och kan... - Säg inte mer. Vi var väl överens?
Jag meddelar er när han åker.
Tänk om han visar sig vara fel man. Det är möjligt.
Ann!
- Jag bröt mammas rygg tre gånger. - Vad bra.
Gifte miss Rose sig med den hon älskade?
- När blev ni så goda vänner? - Jag frågar och hon svarar.
Jag vet aldrig när hon hittar på.
Jag får allt från böckerna och allt som står i dem är sant.
Vi måste hem och hjälpa till med maten. - Adjö då.
- Adjö, mr Graham - Mr Saunders. - Adjö, Catherine.
- Plocka blommor till middagsbordet. - Enkla blommor är bäst.
Tänk om jag var sydstatskvinna. De bär handskar när de plockar blommor.
Hej då.
Hej, Ann.
Hur var det i kyrkan? Fullsatt? Var det nån som fick gå?
- Alla fick plats. - Roligt att höra.
Showen är ju så gammal att jag trodde att publiken började svika.
- Hörde du middagsnyheterna? - De tog Glada Änkan-mördaren.
Det var i Portland i Maine. Fast de tog honom egentligen inte.
Han flydde från polisen på flyg- platsen och sprang in i en propeller.
Han blev skuren i småbitar och fick identifieras med hjälp av kläderna.
Alla skjortor hade initialerna ''C. O'H. ''
Ett bra slut.
- Då var det fallet löst. - Ja, jag tyckte inte om det.
Jag gör mig klar till middagen. I dag är jag sugen på mat.
Jag har goda nyheter, Charlie. Var kan vi prata?
Vi fick telegram från Maine, så vi lägger ner här. Är du inte lättad?
- Jag är lättad. - Du försökte få honom att åka.
Jag vill inte prata mer om det. Jag låtsas att det aldrig hänt.
Där är mammas handskar. Hon blir alltid av med saker.
En dag blir hon av med dig.
En mamma förlorar inte sin dotter. Hon får en son.
Det är inte alltid bra. Vem vill ha en kriminalare som svärson?
Pappa vill ha det.
Om du vill gifta dig med en polis kastar han inte ut dig ur familjen?
- Det kan ju vara Ann. - Ann vill ha en bibliotekarie.
Då får hon gott om böcker att läsa.
Vad är det?
- Det var länge sen jag skrattade. - Jag tycker om när du skrattar.
Jag tycker om när du inte skrattar. Jag tycker om allt du gör.
- Jag tycker nog om dig. - Och jag tycker om dig.
Lustigt hur man bara möter nån och tycker om vederbörande direkt.
Charlie...
Kan du en dag säga till din pappa att du gifter sig med en kriminalare?
Det vet jag inte.
Jag tänkte vänta ett tag-
- tills du inte förknippade mig med nåt otrevligt och skrämmande.
Jag tänkte komma tillbaka och säga det.
Men jag måste säga det nu. Jag älskar dig väldigt mycket.
Jag vet att det inte är rätt tillfälle att säga det. Har du nåt emot det?
- Kan du fundera på det? - Att du älskar mig?
Och att du kanske älskar mig.
Jag vill att vi ska vara vänner. Och vi är vänner.
- Det vill jag fundera på. - Inget mer?
Jag vet faktiskt inte än, Jack.
Får jag komma tillbaka?
Ja, snälla, kom tillbaka.
När jag åkt kan du då gå till torget mitt i stan och titta noga på det?
Det var där jag första gången insåg att jag älskade dig. Efter vårt gräl.
- Då tyckte jag inte om mitt jobb. - Jag hatade det då.
- Hatar du det nu? - Nej, inte nu.
Det här är ett fint ställe. Jag hänger upp en bronsplakett.
Dörren slår alltid igen.
Den fastnar.
Varför låser ni in er i garaget? När jag var ung satt vi i finrummet.
Jag skulle säga adjö till Charlie när dörren slog igen.
- Nu får jag säga adjö till er. - Vi gör det här och inte i garaget.
- Är ni klara här? - Ja, men jag kommer tillbaka.
Fast inte i tjänsten.
Jag förstår att ni kommer tillbaka.
Charlie är underbar, den jag älskar mest av allt i världen.
Lycklig resa. Och ta inga fler foton utan tillstånd.
- Människor har rätt att välja fritt. - Vi får tala om frihet en dag.
Hej då.
Glöm inte skriva. Du har alla adresser.
Jack!
Var det nåt mer? Jag har skrivit ''smör, frukt, sytråd, biblioteket''.
Och grönsaker. Ann kan gå och handla sen.
- Mamma! - Gumman! Gjorde du dig illa?
- Jeg snubblade. - Är det foten?
- Jag tror inte att jag blev skadad. - Du kunde ha slagit ihjäl dig.
Jag är så nervös när ni går i trappan. Den är för brant och ranglig.
Är du verkligen oskadd?
När åker du, morbror Charlie?
Det där är över och jag vill glömma det. Vi är lyckliga här.
- När åker du? - Jag åker inte. Inte än.
Jag vill slå mig ner nånstans där folk känner mig.
Starta ett företag. Och bli en del av den här familjen.
Det är smart att vara vän med mig.
- Jag kan göra mycket för er alla. - Nej, vi vill inte ha nåt av dig.
Jag skulle ha berättat för mamma om dig.
Hur hade din mamma reagerat? Vad händer med henne nu?
Och med din pappas jobb på banken? Vad händer med er om det blir känt?
- Var inte rädd, jag kan inget säga. - Jag är inte rädd. Vem hade trott dig?
Du hör en melodi och ser en ring och kopplar ihop det med en artikel.
- Nu har du inte ens ringen. - Den tog du.
Jag gav den till dig.
Jag vill inte ha dig här. Jag vill inte att du rör mamma.
Jag varnar dig. Äk härifrån, annars dödar jag dig.
Så känner jag för dig.
- Varsågod, Joe. - Inte parfym.
Bara frisk lavendeldoft.
Ni är stiliga, båda två. Jag är stolt över de två männen i min familj.
- Synd att barnen måste sitta i knät. - Mina byxor blir skrynkliga.
- Tänk om du kunde köra bil, Joe. - Vi gör så här...
Morbror Charlie kan sitta där bak med pappa och barnen.
Ni tar taxi och Charlie och jag tar bilen.
- Jag vill åka taxi. - Så klart. - Hämta bilen, Charlie.
- Jag åker hellre med familjen... - Du måste höra mitt tal på vägen.
- Du är min hårdaste kritiker. - Vi måste få tag på en taxi.
Mamma?
Snälla, åk med mig. Pappa kan ta barnen.
Bara jag och Charles är finklädda.
Då är ni korrekt klädda.
- Är ni klara? - Jag ska bara hämta rocken.
- Skynda dig! - Lugn, de börjar inte utan mig.
Det börjar bli kallt här inne.
Vi lyssnar på musik medan vi väntar.
- Måste du spela så högt? - De låga tonerna hörs bättre då.
Jag tycker att musik ska spelas högt. Min orkester ska ha 87 musiker.
Nån är instängd i garaget. De kvävs. Dörren går inte upp.
Jag tar henne.
Hämta whiskyn på min byrå.
Kära Charlie. Massera fötterna. - Hämta nåt att fläkta med, Roger.
- Charlie! - Nej, Ann.
Vad försöker du säga, Charlie?
Försvinn.
Hon frågar efter dig, Emmy.
Jag är här, gumman. Så ja, mammas älskling.
Så ja, min tappra lilla flicka.
- Ta en liten klunk. - Nej.
- Ring doktor Phillips. - Nej, jag mår bra nu.
Nån måste ha lämnat motorn igång.
- Jag hittade inte nyckeln. - Nyckeln satt i när jag kom in.
- Du visste precis vad du skulle göra. - Vilken tur att jag gick den vägen.
- Nu blir det inget föredrag. - Jo, åk dit nu. Där är taxin, åk nu.
Jag kan helt enkelt inte åka.
- Vem hittade mig i garaget? - Herb hörde dig banka på dörren.
Jag hörde nån banka på dörren och tänkte att det var en människa.
- Bra tänkt, Herb. - Tur att du kom förbi.
- Jag vill stanna hos dig. - Jag känner inte för att hålla tal nu.
Jag sätter mig på verandan och andas frisk luft.
Jag kan följa med, men jag stannar här och förbereder festen.
Jag vill stanna hos dig.
Tar du Roger, Herb? - Ann, åk med oss.
Jag förstår det inte. Först trappan och sen...
Är inte mr Graham där?
Det är väl Hotel Stewart i Fresno? Och ni väntar honom inte?
Jag förstår. Tack.
Är han inte där? Tack ska ni ha. Adjö.
Var kan jag få tag på honom? Jag har redan sökt honom i Fresno.
Tack.
- Charlie? - Jag kommer ner strax.
Jag trodde att champagne bara var för slagskepp.
Inget för mig eller min fru. Men glöm att vi är här.
Jag vill utbringa en skål för... - Kommer inte Charlie ner?
Hon kommer strax. Ta inte den med tomat. Brödet blir alltid fuktigt.
Ta den med gräddost på vitt bröd. Paprikan gör osten rosa.
Tack. - Jag vill också utbringa en skål.
För vår framstående gäst, som höll det bästa tal vi har hört på åratal.
- Skål för mr Oakley. - Tack.
- Herbie? - Tack.
Roligt med en amerikan. Vi ser mest utländska föredragshållare.
Där är hon. Nu kan jag utbringa min skål...
Charlie...
Du hann precis till min avskedsskål. Imorgon måste jag lämna Santa Rosa.
- Men inte för alltid. - Jag far till San Francisco i morgon.
- Men Charlie... - Jag ville inte förstöra din fest.
Jag fick ett brev i dag. Jag måste ta morgontåget.
Jag kommer att sakna dig, Emmy.
Men jag kommer alltid att tänka på er underbara stad-
- som ett ställe med gästfrihet och vänlighet.
Och med hem - hem.
- Jag står inte ut om du åker. - Jag kommer tillbaka.
Jag har ordnat med dr Phillips för vår minnesfond för barnen.
Det är inte sakerna du har gjort.
Jag trodde att vi var tillsammans igen.
Förlåt, men vi stod varandra så nära när vi var barn.
Sen for Charles och jag gifte mig.
Sen vet ni hur det går...
Man glömmer vem man är. Man är sin mans fru.
Vi håller ögonen öppna efter er. Ni är en av oss.
- Jag tackar å klubbens vägnar. - Tack för er gåva till sjukhuset.
Barnen kommer alltid att minnas er.
Ursäkta, men jag hör tåget komma nu.
- Gå ombord på tåget, Charles. - Adjö, allihopa.
Kom och titta på tåget.
Kom, Charlie. Du kan se till att de kommer av.
Jag vill se kupéerna. Jag har åkt liggvagn, två gånger nere, en uppe.
- Hej då, Joe. - Hej då, Charles.
- Hej då, Emmy. - Glöm inte att skriva.
Du får också skriva. Jag skickar min adress.
Hej då.
Hoppa inte på sätena, Roger.
Du hörde vad jag sa!
Jag har en väska till i nästa vagn.
- Tåget går snart, jag vill inte med. - Jag följer gärna med!
Gå ni, vi kommer sen.
Charlie... vänta lite.
Det var rätt av dig att få mig att åka.
Det är det bästa för din mamma och för oss alla.
Du såg vad som hände henne i går.
Hon skulle inte överleva chocken.
- När hon var liten... - Tåget rör sig!
Hör på nu.
Glöm att jag har varit här.
Dina händer...
Släpp mig, morbror Charlie!
Jag måste göra det, Charlie.
Du vet för mycket om mig.
Inte än, Charlie. Tåget måste gå lite snabbare.
Nu!
Santa Rosa har vunnit och förlorat en son, som vi kan vara stolta över.
Modig, givmild, vänlig.
Jag är glad att du kunde komma. Jag behövde nån som visste det.
- Jag kunde inte berätta allt för dig. - Jag vet.
Han tyckte att världen var hemsk. Han kan aldrig ha varit lycklig.
Nej.
Han litade inte på människor. Han verkade hata dem.
Han hatade hela världen.
Han sa att såna som vi inte hade nån aning om hurdan världen är.
Så hemsk är den inte.
Men ibland måste man se till den. Den verkar bli helt galen ibland.
Som din morbror Charlie.